Title: 35
Author: Mécs János
Company: Mécs company INC CO

35. félévfolyam, 5. szám
Készítette: Sudár István – Vezetőszerkesztés: 5000 Ft

Jó kis számot hoztunk össze. Ha drámaian állok hozzá, nagyon látványos tud lenni a veszteséglista (mindjárt írom), de egyébként menet közben nem volt semmi stressz, mindent átgondolva tettünk. Tehát: Pénteken két kezdő olv.szerk, szombaton egy. Kati, mint tördelő nagyon-nagyon sokat javított a felálláson, bár először dolgozott nekünk, nagyon kevés magyarázat alapján is nagyon jó és tempós munkát végzett. Sok cikk mérete sok plusszmunkát okozott, két cikk pótlása még többet. Kevés fotó volt – saját készítésű gyakorlatilag csak a helyvektorhoz volt. Lássuk részletesen!

Tördelés – Balogh Katalin 36/36
Kati egy kicsit barátkozott a program általunk használt verziójával, aztán reggelre már ami oldalhoz megvoltak a cikkek, készen is voltak. Bizonyos képeket helyrepofozott, ezzel szombaton szintén nem kellett foglalkozni. Tavaly is volt úgy, hogy a tördeléssel nem volt gond, de ilyen tempós munkával még nem volt dolgom, tényleg csak áradozni tudok. Természetesen a tartalmi problémák a második körökre már megakasztották a munkát, de ettől Kati még kreatív és pontos.

Olvasószerkesztés – Lengyel Zoltán (péntek-szombat) 25/30, Lakó Viktória (péntek) 10 pont
„Lenzo*” esetében nem vagyok biztos, de Vica először olvasószerkesztett, ezt nem tudtam, úgyhogy nagyjából hét körül avattam be nano-szinten az olvasószerkesztés rejtelmeibe. Tavaly is említettem, hogy a fogalmazási hibákat sem veszem mindig észre, nagyjából olyan vagyok, mint a word helyesírás-ellenőrzője, úgyhogy nem tudtam túlzottan az olv.szerkek körmére nézni. Ennek ellenére szombaton sikeresen vadásztam hibákat az első körökben, tehát a messziről ordító dolgokat kigyomláltuk, de nem nevezném megnyugtatónak az olvasószerkesztői munkát.
Egy kicsit filozofálva: ennyi év nyúzozás után már egyenesen keres a szemem bizonyos hibákat, mert tudom, hogy nem szoktam észrevenni, vagy tudom, hogy mindig van, de aki most csinálja először, az néz mindent, ettől pedig másfél óra múlva már nagyon lecsökken a hatásfoka.
Ennek ellenére nem pontozom le az olvasószerkesztői munkát, mert nagyon kreatívak voltak mindketten a legkülönfélébb problémájú cikkek problémamentesítésében. A munkamorál nem kínai volt, inkább olyan magyaros, de ezt is hagyjuk. Mert én meg nem voltam vicces, például :)

Címlap
Hibáztam, bár azóta eszembe jutott egy-két dolog, ami szerint annak ellenére sem voltam vak, hogy minden amellett szól, hogy vak voltam – a lényeg az, hogy Csannának és a nyomdának jelentős plusszmunkát jelentett az eredeti terv szerintivé alakítani a címlapot (gólyabálos plakát) – utólag, hétfőn. Szerencsére ettől még nem csúszott a megjelenés. Az őszinteség jegyében megjegyzem, hogy csúnya így, persze nem ez vezérelt a főszerkesztői utasítás nem-észrevételében. Nem tudom, hányszor volt gond a plakátok Nyúzba tételével, de azt hiszem mindig. És mindig sikerült a második e-mail küldés után orvosolni a problémát – örvendetes lenne a plakát küldői és a szerkesztők számára is, ha egyből a második e-mail küldés történne meg. Ha a plakát ezúttal szándékosan ilyen csúnya, akkor az ötletelés visszavonva.

Édesanyám! (Csanna, hivatalból)
Olvasván eme nemes keblű fehérnép irományát, szívemben derű kele, s mindazonáltal szájamat résre nyitván, nem túl elegáns módon csimpánzhoz hasonlatosan kunczogtam vala.

Nagyító alatt (Györgyjakab Tímea) 18/20
Az alcímet átírtuk, a cikkben egy logikai hiba becsúszott, amivel nem tudtunk mit kezdeni, mégpedig azzal, hogy a TTK-t leszámítva mindegyik karról kiderül, hogy kik jogosultak ösztöndíjra, ez viszont a Tétékás Nyúz olvasóinak nem elég.
Azon cikkek egyike volt, amelyik éppen akkora volt, amekkora kell, úgyhogy fölsóhajtva úgy döntöttem, ezt már nem alcímezem össze, mert akkor ebből is húzni kell. A kissé zilált második oldal mellett ez a németesen letisztult harmadik oldal talán még szemet is nyugató, s ezáltal a hóolvadást idéző tavaszi… hagyjuk :)
A cikk amúgy elég informatív, bár a lezárásnál meg kellett volna állni a „Reméljük sikerült bemutatni”-nál… ezekre nincs szükség. Elmondjuk, amit akartunk, aztán már ott is a név. Ha az olvasónak levezető kell, akkor próbálkozzon egy „Absage”-val (lehet ez akár egy pálinka is). A líd féluton van a spoilerezés (tartalom elmondása) és a figyelemfelkeltés között, de még jó. A cikk célt ért.(információ átadás), úgyhogy a cikkírás sikeresnek tekinthető. A fogalmazás világos.

Utazz külföldre! (Bunyik Karina, hivatalból) nyista
Lehidaltunk ettől a cikktől, de alapvetően örülünk a lelkesedésnek, és főleg magának a cikknek. Nem akarok finomkodni, Karina egy csomószor rosszul használ kifejezéseket, de mindkét cikke (mindjárt írok a másikról) logikusan felépített. Úgyhogy serkenteném, hogy írjon sok külügyis cikket, és tűrje birkatürelemmel, ahogy átkalapáljuk ezeket a cikkeket, számról számra egyre kevésbé.

Újraindulunk! (Bunyik Karina, hivatalból) nyista
Ennek igazán örülünk. A cikk pont elegendő méretű volt, viszont az előző cikk két modulkockával hosszabb, úgyhogy abból elég sokat ki kellett vágnunk.

Nyelvtanulás (Bogi) 15/20
A szerző abból indult ki, hogy a nyelvtanulást az olvasók java fölöslegesnek tartja. Pedig minden, egyetemistákkal kapcsolatos probléma elsődleges oka a lustaság, a többi csak ez után jön. A cikket alcímeztük, így már elég hosszú lett, viszont sok helyen kellett átfogalmaznunk a túlbonyolítások miatt. Az egyik bekezdés teljesen potyának tűnik (az Activity-s rész), mindenkinek javaslom, legyetek kreatívak: ha túl rövid lett a cikk, bátran készítsetek mellé képet, vagy kérjetek a lapindítón (előrelátóan) grafikát. Bogi írta is, hogy lefényképezett egy nyelvvizsga-bizonyítványt, de ez nem jutott el hozzánk. Nem teljesen erre gondolok a kreativitás alatt, de ez már valami.

Tudós nyíltnap (Eri 10, maszaly 8) 18/20
Először is köszönöm a riportot, mindkét cikkírónak. A lídet én írtam, meg az erőltetett alcímeket is. Volt a cikk körül kavarodás, ami remélem nem hagyott örök nyomot a cikkírók írói karakterében. Ha jól emlékszem, mindkét cikk végéről levágtuk a levezetőt, mert volt. Képek nagyon hiányoznak, fotósról én nem gondoskodtam. Na majd tavasszal… Mindkét cikk próbálja megidézni a hangulatot, meg érezhető, hogy érdekesnek gondolják az eseményt, kicsit meggyőzőbb is lehetne ilyen téren. Eri két hasáb, maszaly egy hasáb, ezt a pontozásnál figyelembe veszem. És még egyszer köszönöm a riportot, én nem akartam emiatt fönt maradni, és így nem is kellett.

Visszatekintőben (annie) 16/20
A fotók nyomasztó hiánya, illetve az interjú elkeserítő rövidsége acélbetétes ólomcsizmaként nehezedett a tarkómra, miközben épp egy lépcsőfokra harapva vártam a megsemmisülésre. Ez nem így volt, mert beraktunk egy egész hasáb archív mondokegyet, ami a visszajelzések alapján legalább olyan népszerű, mint a mozizóna. Viszont a terv nem ez volt, és nem jó úgy dolgozni, hogy örökösen válságokat kell megoldani. Az 5400, az legyen 5400. Jelen esetben ha ilyen rövidre futotta, akkor jöhetett volna 5 modulkockányi fénykép. A líd túl hosszú volt, a végét levittük kenyérszövegnek. A kérdések bátran hosszak, most látom, hogy ez nem is néz ki hülyén, mindemellett még tartalmilag is jók. A téma érdekes, az interjú jó, kár hogy a terjedelem miatt ennyit rinyálok.

Faliújság
Nem csicsás, nem pixeles, nem egyhangú. Teccik.
Hogy kerül a „Földrajzos Klub – Kezdődik!” az IAESTE hirdetésbe? Mindegy, őszintén szólva ennél sokkal rosszabb is lehetne a helyzet.

Mielőtt felkel a nap (Magyar Robi) 10/12
Kínosan feszengtem szombat délben a seggmaszírozós bőrfotelomban, várva arra, hogy megérkezzen egy ittjártunk, okulva abból, amikor megjártam. Nem mintha a kínosan feszengés segítene egy újabb, utolsó pillanatban befutó, de profilba nem illő cikken. Szerencsére se bőrfotel, se cikkprobléma nem volt. Néhol suta volt a megfogalmazás, meg hosszú volt a cikk, úgyhogy kép már nem fért be, és még így is húztunk belőle, de amúgy rendben volt. Nagyjából arra kíváncsi az olvasó, ami bele is került a cikkbe. Oké.

Bódvarákó Afterparty (Himbi) 7/12
Szintén finomkodás nélkül jegyzem meg, hogy ettől a cikktől is lehidaltunk, bár ez még nem a „B.D. kategória”, még ha Lenzo és Vica úgy érezte is. Sok benne a naplóelem, ami nem feltétlenül rossz, de ez esetben mégis. Elég lett volna annyi, hogy mik voltak az indulás előtti benyomások, és hogy a helyszínen meg mekkora öröm tört ki a szerzőből, hogy nem maradt otthon. Itt-ott láttam, hogy „fogalmazási zsákutcába” jutott Himbi, tehát olyan mondatokba kezdett bele, amiket csak egyféleképpen, mégpedig magyartalanul lehetett befejezni – ezeket a helyzeteket közelről ismerem; javaslom ezekre az esetekre a mondatok újbóli elkezdését, vagy éppen átgondolását, kettéválasztását, satöbbi. Mi a törlés mellett döntöttünk. Az ittjártunknál nehéz megmaradni az érdekes naplózásnál és nehéz nem beleesni az unalmas jegyzőkönyvezésbe. Jó tipp ehhez: a cikkíró tegye föl magának a kérdést: én szórakoztam a legjobban? Nekem van a legextrémebb történetem? Mindenkinek ilyen bulit kívánok, mint az enyém? Ha ezt egy volt osztálytársam olvassa, akivel meg tudtuk volna fojtani egymást, vajon ettől a cikktől mégis inkább megkedvelne, vagy ellenkezőleg: élve elásna?
Nem szeretném ugyanakkor Himbi kedvét elvenni az írástól, mert a kritikák átgondolásával nagyon is jó cikkek kerekednek ki. Első próbálkozás volt, vakon tapogatózva, a látszat ellenére nehéz feladattal, szóval most itt vannak a támpontok, úgyhogy előre! 

Az objektív mögött (pityu) 12/16
Na végre egy zseniális cikk! (muhaha) A szerző érezhetően bizonytalanul mozog a kémiában, és nem állt össze a mondanivalója eléggé a fejében. Szükségeltettek utómunkálatok – szerencsére a cikkíró éppen a szerkesztés helyszínén tartózkodott, úgyhogy a nagyon necces részeket sikeresen átfogalmazhatta. A líd utáni első bekezdéstől kicsit elpirul a szerző, mert az annyira gáz. Tartalmilag viszont nem lehet kivetnivaló, mert a rendelkezésre szánt rövid idő ellenére alapos utánajárás történt.

Sportolók éjszakája (Kalóz [Pite]) 8/8
Nem volt főcím, a lídet meg a kenyérszövegből emeltük ki. Kívánunk még sok Soksport Bajnokságot, remélhetőleg legközelebb már nem csak két csapat lesz. Kalóz vicceitől néhányan a falat kaparják, néhányan meg autogram után sóvárognak – ez a cikk is tartalmaz kalózhumort, aminek örülünk.

Közlegény a rangosok között (Cseke László) 9/10
Fotó hozzá: 5 pont
A képek nehezen jutottak a kezünkre, a levélnek automatikusan csak a mellékletét töltöttem le, ami bele volt írva, azt el sem olvastam. Kár, mert ott volt a képek linkje. Szombaton aztán erre is fény derült. Hangulatos cikk, humoros fordulatokkal, fain megjegyzésekkel. Még szerencse, hogy ennyi kocsma van Budapesten. Még tíz félévre biztosan elég témát szolgáltat.
A képek rosszak voltak, sok homályos, kevés jó beállítású, ez utóbbiakat megtaláltuk, és betettük. Szerencsére kettőt össze tudtunk szedni, de nem akarok ennyit fikázni, háromszoros vivát Cseke Laci képeinek!

Vérburger (archív) nyista
Nem tudom már, hányadik félévfolyamból szedtem, de Balu volt akkoriban a főzőcske rovatvezetője, és egy rövid rovatvezetői közleményt követte ez a kis szösszenet, amit ki kellett egészítenem, hogy meglegyen a karakterszám. Groteszk egyébként a „tunkold fel a szétfolyt vért” és társai, ezért sem bírtam megállni, hogy betegyem. Természetesen Jucus cikkét nem ezért kavarta el a levelezőrendszer, de kicsit örülök neki. A cikkhez készült montázs minősége fos, de most csak ennyire futotta tőlem.

Mi a négyeshatos? (Orbán Ádám, archív) nyista
Remélem Ádám nem fogja tartani a markát, mert ez is archív cikk, és egyszer ezt már „eladta” a Nyúznak, annak idején én olvasószerkesztettem. Szerencsére a cikk túl hosszú volt, úgyhogy a közepén található sületlen és agyonkomplikált és erőltetett humorkodást frankón ki tudtuk vágni, és így pont megfelelő lett a cikk mérete. Ehhez persze az is kellett, hogy a kultúrás cikk túl rövid legyen, és így ne 1x5-be, hanem 3x2-be törjük a villamost.

Egy királyné élete (Maszaly) 11/12
Az olvasószerkesztők egyöntetű véleménye szerint olvasatja magát a cikk, az egész számban ez a legjobb írás, satöbbi. A rövidséggel van bajom, amúgy meg tényleg jó olvasmány, jó ajánlat – szakomból adódóan amúgy is érdekel az ilyesmi, de szerintem még egy IK-s figyelmét is felkeltette Maszály.

Négy perc (moringandi) 8/10
A líd túl rövid volt, úgyhogy lenyúltam egy mondatot a netről (mivel nem láttam a filmet, nem akartam séróból okoskodni), próbáltam lepukkant honlapot találni, hogy minél kevésbé kelljen félnünk attól, hogy plágium vádjával beperelnek minket. Ha mégis beperelnének minket, áthárítom a felelősséget az olvasószerkesztőkre, akik határozottan állították, hogy nyomasztó űr tátong az egysoros líd és a kenyérszöveg között. Emiatt ragadtattam el magam ugyanis a lopásra.
A cikk maga pedig jó, kicsit fárasztó az öt alapszabály tematika, de még nem gagyi. Letisztult nagyon a kritika, kár hogy ott ficcen az összegzés a végén, amit tavaly is próbáltam tűzzel-vassal irtani, és most hogy szóhoz jutottam ilyen formában is, most is próbálom tűzzel-vassal irtani: neeeeeeeeeee!

Csillagpor (Balu) 8/10
Le kellett hagynunk a főcímet, hogy beférjen a cikk – ez esetben olyan meggyőző volt a stáblista, hogy nem akartunk abból húzni. A cikk pedig szintén olyan volt, hogy kár lett volna minden soráért, ennek ellenére az első bekezdést töröltük – most így belegondolva szerintem ezt kellett volna föntre tennünk, Andiét meg lentre. Köhh... ez volt a terv is, mi? Hehe… ööö…

Torpedó (Csilla) 10/10
Kössz.